!["ינאי הלך, לוין הגיע. זה עשוי להרים את המניה"](https://pic1.calcalist.co.il/PicServer2/20122005/193469/CAL0056406_L.jpg)
"ינאי הלך, לוין הגיע. זה עשוי להרים את המניה"
מאז שהודח מהנהגת טבע, ישראל מקוב התאפק ולא אמר מילה בנוגע לחברה: לא על האמבוש של שלמה ינאי שהוצנח לתפקיד שלו, ולא על הפגיעה מאלי הורביץ שטיפח אותו ואז הדיח אותו. עכשיו, עם פרישתו של ינאי, הוא מדבר
מסיבת העיתונאים שנערכה ביום שני, שבה עמד מנכ"ל טבע היוצא שלמה ינאי לצד יורשו ג'רמי לוין, הזכירה מאוד מעמד כמעט זהה מלפני חמש שנים, כשישראל מקוב נדחק מהנהגת החברה. אלי הורביץ, היו"ר המיתולוגי, החליט אז בפתאומיות להחליף את מקוב בשלמה ינאי, עד אז מנכ"ל מכתשים אגן.
נכון, בין שני המקרים האלה ישנם כמה הבדלים דקים, וגם נסיבות הפרישה שונות - אבל הסיטואציה של מנהיג מודח שעומד ליד מחליפו ומבין שהוא חייב להיעלם זכורה למקוב היטב. עד לאותו רגע מקוב היה מנהיג בלתי מעורער שהגדיל את שווי ענקית הגנריקה מ־8 מיליארד דולר ל־28 מיליארד בפחות מחמש שנים, כפי שהוא מקפיד להזכיר. מהלך החלפתו בינאי הוצג בטבע רק כ"אי־הארכת הקדנציה", אבל חרף הפאסון הממלכתי ברור היה שמדובר בהדחה ממה שמקוב הגדיר "פסגת הניהול בחיי", ושהיא פגעה מאוד במקוב. מותה של רעייתו נירה ממחלת הסרטן, חודשים אחדים קודם לכן, לא הקלה על ההתמודדות.
"זו היתה תקופה קשה", מוכן מקוב (72) להודות היום, "אבל כשאני עוזב אני מתנתק רגשית כבר באותו יום - גם בטבע, שהיתה יקרה לי. שלושה חודשים אחרי שעזבתי עשו מסיבה גדולה, ואז עדיין היה קשה לאנשים לראות את טבע בלעדיי. קמתי והסברתי, באירוע שבו נכחה ההנהלה, למה אני לא בא ומופיע בטבע. אמרתי, 'לימדתי אתכם הרבה זמן שמנהל הוא מנהיג, ומנהיגות צריך לבנות. אני אולי מדבר כמנהיג והולך כמנהיג, אבל מה לעשות, אני אקס־מנהיג. היום יש בטבע מנהיג חדש שצריך לבנות את המנהיגות שלו, וכל דבר שאעשה, אפילו אם סתם אסתובב בחצר של טבע, יפריע לכך. לכן אני לא מעורב'. אם הייתי מופיע שם עם ההשפעה הדומיננטית שלי, כל מה שהייתי עושה זה להפריע.
"היכולת שלי להתנתק מנטלית מאוד חשובה. כשאני עושה משהו זה עם כל הלב, וכשאני גומר משהו אני לא מסתכל אחורה. נירה תמיד כעסה עליי, כי הייתי מתנתק, גם מאנשים שעבדתי איתם. היא אמרה: 'כשהיית במועצה לשיווק פרי הדר כל הזמן הלכת לחנויות פירות, כשהיית באינטרפארם הלכת רק לבתי מרקחת, כשהיית בגוטקס הסתובבת בחנויות להלבשה תחתונה, כשהיית ביכין הלכת רק לסופרמרקטים והסתכלת רק על קופסאות שימורים. בכל דבר שאתה עושה אתה מתנתק טוטאלית'".
למה זה קורה?
"אני לא איש של נוסטלגיה, אני יוצר לעצמי אתגרים קדימה: אני מתחיל מהלך חדש שממלא אותי, ואז יש לי קיבולת מוגבלת. למזלי, אהבתי כל דבר שעשיתי. בכל המקומות שהייתי מאוד נהניתי, יצרתי, עשיתי, היה לי סיפוק. גם טבע היתה תקופה נהדרת. כשעזבתי שם, פשוט ניתקתי את עצמי ניתוק מוחלט מהסיפור הזה, בלי כעסים, אחרת הייתי בן אדם שמתמוטט".
איך אתה מסביר את העובדה שמניית טבע, שיורדת כבר תקופה ארוכה, עלתה עם ההודעה על עזיבתו של ינאי?
"בטווח הקצר מאוד אין בהכרח קורלציה בין התנהגות המניה לפעילות של החברה, כי לא תמיד המשקיעים יכולים לראות את מכלול הפעילות של החברה בעין שבה רואה אותו ההנהלה. אבל בסוף, השוק הוא מכלול הציפיות של המשקיעים בחברה. יש עובדות, זה מה שקרה. ברור שזה מתסכל להרגיש שאתה עושה טוב והשוק לא מקבל את זה. עכשיו יש חילופים, ינאי הלך, לוין הגיע; זה עשוי לשנות את המגמה הזאת, והמניה תחזור לעלות". התחזית הזו, אגב, התאמתה, כשביום המסחר הראשון בניו יורק מאז ההודעה על פרישת ינאי, המניה זינקה ב־6%.
"את נסיבות פרישתו של ינאי אני לא רוצה לשפוט", אומר מקוב. "הוא טוען שהוא עבר חמש שנים מספקות בטבע ושהוא רוצה לפנות לדרך אחרת, ואני מקבל את מה שהוא אומר. את ג'רמי לוין אני מכיר היטב, בשנים האחרונות התראינו הרבה מאוד בנסיבות עסקיות וחברתיות, ואני מקדם אותו בברכה. הוא יכול להיות מנהיג חדש שיביא את טבע לפסגות חדשות".
ינאי מזוהה עם מיזוגים ורכישות ב־20 מיליארד דולר. אתה לא חושב שטבע גדלה בצורה פראית?
"בזמני רציתי לשמור את הפוקוס על גנריקה ועל קופקסון וכמה תרופות ייחודיות נוספות, אבל אני לא פוסל רכישות של חברות או מוצרים שטבע תוכל לפתח בהם יתרון יחסי. גם אז השקעתי הרבה מאוד ביחידה שעסקה בהשקעות וביזמויות לטווח ארוך, שיניבו סטארט־אפים בעתיד. אני חושב שבשנים הקרובות תהיה האטה בשוק הגנרי, ושיש צורך להיכנס לאפיקים חדשים בצורה ממוקדת".
"לכולם יש תחליף. גם לי ולאלי"
מקוב משמש כיום יו"ר גיוון אימג'ינג מקבוצת אי.די.בי, וכיו"ר ביו־לייט, שמתמקדת ברכישת צבר חברות העוסקות בתחומים משיקים בביומד. לפני כן, ואחרי פרישתו מטבע, הוא כיהן כיו"ר נטפים. התפקיד ההוא היה מוצלח ומשמעותי, ומכירת החברה העשירה את מקוב בכ־13 מיליון דולר — אבל על רקע הבחירה שלו להישאר בתחום הביוטק, ברור לגמרי שמבחינתו הכהונה כמנכ"ל טבע ממשיכה להגדיר אותו, למרות הטענה לניתוק מוחלט.
הקשר לטבע מקבל משמעות מורכבת יותר כשנוגעים במערכת היחסים של מקוב עם אלי הורביץ, שהלך לעולמו לפני כחודש וחצי. הורביץ טיפח את מקוב ובנה אותו כיורשו, אבל ב־2007, רק חמש שנים אחרי שמינה אותו למנכ"ל, הוא הדיח אותו לטובת ינאי.
"אלי היה בן אדם גדול", אומר מקוב היום. "עבדנו צמוד 12 שנה, וברוב התקופה הזאת היתה בינינו ידידות מאוד־מאוד גדולה. מה שהיה היה, זה היום היסטוריה. אצלי זה נמחק מזמן".
כשקיבלת את ההודעה על מותו, בחצות של 21 בנובמבר, ביטלת את כנס המשקיעים הראשון של ביו־לייט שתוכנן ליום שלמחרת. חלק מהמשקיעים הרימו גבה, במיוחד נוכח אקורד הסיום של יחסיך עם הורביץ.
"זה היה לא נעים, והרבה משקיעים לא הבינו את זה, אבל הרגשתי שאני לא יכול לעשות כנס משקיעים כשאלי נפטר. לא יכולתי לפעול נגד מה שהרגשתי. בכל זאת, בן אדם כזה שהיה קרוב אליך, ודאי שאתה מצטער ולא נותן לכך לעבור".
מותו סימל סופו של עידן בטבע?
"אני לא יודע אם נכון לומר סופו של עידן. חלק מהשינויים שעברו על טבע התרחשו בתקופתו. הוא היה 'פייזינג אאוט' כשהיה מנכ"ל, אחר כך עבר להיות יו"ר, הכל באופן הדרגתי. זה לא משהו שקרה מהיום להיום".
אפשר להיכנס לנעליו של אלי הורביץ?
"כשנכנסתי לטבע נשאלתי את השאלה הזאת, ועניתי 'אני באתי עם הנעליים שלי'. אלי בנה את טבע בראייה אסטרטגית נדירה בין מנהלים בישראל, אבל לכל אחד מאיתנו יש תחליף. גם לי ולאלי".
עכשיו גם ינאי עוזב את התפקיד, וגם היו"ר הנוכחי פיליפ פרוסט, שהוא בן 74, לא יישאר בתפקידו לנצח. האם הציפייה לשמירה על זיקה בין הדירקטוריון למשפחות המייסדות מוצדקת?
"היכולת לבחור את ההנהלה היא המפתח, או סם החיים של ההצלחה. כשאין מנהל מתאים מבית צריך להביא מבחוץ. לא תמיד המשפחה משכילה לטפל במצב. לעיתים ההתייחסות המשפחתית היא לא עסקית".
אמיר אלשטיין או חיים הורביץ הם בעלי כישורי ראויים לשמש בתפקיד יו"ר טבע, כשהדבר יעלה על הפרק?
"משפחות הורביץ ואלשטיין שייכות לדור המייסדים, אבל טבע כבר אינה חברה משפחתית, אלא ציבורית פר אקסלנס. לאף אחד אין שם שליטה בחברה, מבחינת כמות המניות שהוא מחזיק. גם בחברות משפחתיות שצולחות ושורדות את השנים מביאים מנהלות ומנהלים חיצוניים על פי כישורים, ולא כי הם משפחה. יכול להיות שאחד מהם ישמש יו"ר, אבל זה לא יקרה בגלל הייחוס המשפחתי. לא צריך לפסול בן משפחה, אבל גם לא להעדיף".
"לא חיפשתי ידיים ליפול אליהן"
הביקור בביתו של מקוב בכרמי יוסף מזכיר סיור במוזיאון: הקירות מכוסים יצירות אמנות יקרות ערך של אמנים ידועי שם, בעיקר יהודים וישראלים. מקוב מתקשה להיזכר בכל השמות, עדין הלום מן הג'ט לג מחתונת בנו של יו"ר סאן ההודית דיליפ שנגווי, ידידו ואחד המשקיעים הגדולים בביו־לייט. מקוב הגיע לחתונה, שארכה שבוע תמים, עם גליה אלבין, ומשם המשיך לניו יורק. הזוגיות בינו לבין אלבין, שניהם דמויות בולטות באלפיון העליון, נחשפה באוקטובר 2010 ועוררה תשומת לב רבה.
המוזיאון הביתי הוא גם מוזיאון בלתי פורמלי לאשתו המנוחה של מקוב, נירה, שמתה ב־2006 מגידול סרטני בראש. תמונותיה נמצאות בכל מקום: בסלון, בחדר העבודה והשינה. "כשנירה חלתה עזבתי את כל הפעילות הציבורית", מספר מקוב. "עסקתי רק בטבע ובאשתי; שני הדברים האלה היו מספיק אתגריים. מהרגע שזיהו את הסרטן בראש, היו לה תשעה חודשים של טיפולים שבהם תפקדה באופן מלא. אחרי הניתוח מצבה הידרדר, התגובות נעשות אטיות, מאבדים יכולות, יכולת הדיבור אובדת. עשיתי כל מאמץ לנסות להקל עליה. הייתי מעורב בכל הטיפולים, בלנסות למצוא משהו חדש שיעזור לה ויפעל אצלה. ניסינו תרופות ניסיוניות, אבל זאת מחלה שכמעט אין שורדים ממנה. סיפור עצוב".
היה לך קשה להסתגל לחיים שלך כאלמן, לנהל מערכות יחסים חדשות?
"זה מעבר הדרגתי. לוקח זמן להשלים עם זה שפתאום מי שחי איתך 43 שנה כבר לא פה. לנירה ולי היתה זוגיות מדהימה, הסתדרנו בצורה יוצאת מן הכלל. היא היתה חלק ממני. ברור שהיה לי קשה. צריך להמשיך, והמציאות חזקה מכל דבר אחר, אבל זה באמת לקח לי זמן. אף אחד לא יוכל להיכנס לעולם שלי עם נירה, אבל זה עבר. אני חוגג לה יום הולדת פעם בשנה, אני מדבר עליה כל הזמן, התמונות שלה בסלון, הכל טבעי. אחרי כן היו כמה קשרים אחרים שהתפתחו בהדרגתיות. לא הייתי אדם אבוד שהיה צריך ליפול לידיים כלשהן".
אפשר להתאהב מחדש, לעשות פרק ב' רגשי אמיתי?
"ברור שזוגיות צריכה להיות כזאת שמושתתת על רגשות, כזאת שאוהבים אותה וזורמים איתה".
14 תגובות לכתיבת תגובה