![השוק לא מאמין בפתרונות קסם של ברקת ומניות החברות הקמעונאיות חוגגות](https://pic1.calcalist.co.il/picserver3/crop_images/2023/05/09/HJ001OkuEn/HJ001OkuEn_206_16_1493_841_0_x-large.jpg)
דעה
השוק לא מאמין בפתרונות קסם של ברקת ומניות החברות הקמעונאיות חוגגות
בעוד שהשוק לא מתרגש מהמהלכים הפוליטיים של שר הכלכלה לסמן מוצרים של יצרניות שהעלו מחירים בזמן מלחמה, הוא גם לא מתרגש מחידוש המהלך להדחת הממונה על התחרות - וזה כבר יותר מדאיג
שר הכלכלה ניר ברקת מקדם חקיקה לסמן מוצרים של יצרניות שהעלו מחירים בזמן המלחמה במדבקה שחורה, וזאת אחרי שהרשימה השחורה בעניין זה שהתפרסמה ברשתות החברתיות לא השיגה את האפקט הרצוי. המדבקות השחורות, הן עוד חלק מצעדים פופוליסטיים לא ברורים שמקדם ברקת במלחמתו בהתייקרות סל המזון בקצב מהיר מתחילת המלחמה, אבל הבעיה העיקרית היא לא בצעדים הפופוליסטים שהשוק לא מתרגש מהם, אלא דווקא בצעדים האמיתיים, שהשוק לא מאמין שיובילו לשינוי. נדגים את הטענה במה שהתרחש בשוק בתחילת פברואר:
מניות החברות הקמעונאיות ויצרניות המזון חגגו מתחילת השנה על אף "המכות" של שר הכלכלה. בשעה שמדד תל אביב 125 הציג תשואה של 2.84%, הציגה מניית דיפלומט, יבואנית המזון הגדולה, תשואה של 6.20%, ומניית רמי לוי הציגה תשואה של 9.04%. מניית שטראוס הציגה תשואה של 0.5% בלבד. להערכתנו, האופטימיות של המשקיעים במניות הקמעונאות היא בשורה רעה לצרכנים, לא רק ביחס לעליות המחירים שבוצעו מתחילת המלחמה וכבר מתומחרות בשווי המניות, אלא גם מבחינת הצפי להמשך.
בשבוע האחרון אנו שומעים רבות על מלחמתו של ברקת בעליית מחירי המזון. בזו אחר זו הודיעו חברות המזון השונות על גל התייקרויות ושר הכלכלה החליט להכניס אותן ל"רשימה שחורה". אלא שלדעת השוק מדובר במהלך לא אפקטיבי ולראייה - באותו שבוע בו איים השר על התעשייה הקמעונאית, עלתה תשואת מניית דיפלומט ב- 3%, ומניית שטראוס עלתה ב- 1.51%. המהלך אכן התגלה כלא אפקטיבי, והשר (שרק במרץ קידם חקיקה להסרת מדבקות סימון מחירי המזון, ונתן פטור לחברות בתחילת המלחמה מסימון זה) החל לקדם חקיקת סימון מדבקות שחורות לחברות שהעלו מחירים בזמן המלחמה. מהלך אליו מניות חברות אלו הגיבו באדישות.
מאז ראינו מעט כותרות על חברה שהחליטה בעקבות בקשת השר להקפיא את העלייה המתוכננת, וחברה אחרת, שכבר ביצעה העלאת מחירים, תודיע שהיא לא תעלה שוב בעקבות פנייתו של השר. אבל מדובר בפלסטר זמני. בעוד מספר שבועות, כשאור הזרקורים יופנה לבעיה אחרת, המחירים יזחלו כלפי מעלה. נראה גם שראש הממשלה הרים ידיים: כאשר נשאל במסיבת העיתונאים מה הוא אומר לחברות המזון שמעלות מחירים בעוד הציבור נאנק תחת הנטל, הפטיר בחצי חיוך "שלא יעלו מחירים", ועבר לשאלה הבאה. אין אדם שיודע יותר טוב מראש הממשלה עד כמה התשובה הזו משמעותה הרמת ידים במאבק והבנה כי המחירים ימשיכו לעלות.
אבל מדאיג יותר שמעבר לכל תעלולי היח"צ, באותה התקופה היה מהלך אחד אמיתי שכן יכול לשנות את המצב והוא החלפת הממונה על התחרות, שכן הממונה הנוכחית נתפסת על ידי השוק כחלשה מול חברות המזון. נזכיר כי בפעם הקודמת שברקת פעל להדחת הממונה על התחרות, ב-22.5.2023, השוק תפס את ההתייחסות הזו ברצינות, ובמשך שבוע לאחר פרסום ההודעה, מניות הקמעונאיות הגיבו. כך, באותו שבוע איבדה מניית דיפלומט 9%, רמי לוי איבדה 1.5%, ומניית שטראוס איבדה אחוז. הפעם, ההכרזה על חידוש הליך ההדחה בסוף ינואר, לא שינתה את כיוון מניות של המגזר - למעלה.
זה כבר יותר מדאיג, ונובע מכך שהשוק מבין שגם אם ברקת צודק במקרה זה באופן ענייני, הוא יושב בממשלה לא עניינית, בה רבים מהשרים מסוכסכים עם ראשי הרשויות תחת פיקוחם ונמצאים במאבקים לקידום אינטרסים אישיים, או נמנעים מלבצע מינויים בשל סיבות פוליטיות. רשות החברות, הדואר ורשות שוק ההון - המשקיעים רואים את ההתנהלות בגופים אלה, את המועמדים שאמורים להחליף את הקיימים, ואת הקריטריונים לפיהם הממשלה בוחרת במועמדים, ומבינים בעצמם את הכיוון.
כך, שבעוד שהשוק לא מתרגש מהמהלכים הפוליטיים של ברקת באופן צפוי, עצם העובדה שהוא לא מתרגש ממהלכי עומק כמו חידוש המהלך להדחת הממונה על התחרות זה יותר מדאיג. ומאותת על בעיה עמוקה יותר: הרי ברור לכולם שהמחירים לא ירדו בגלל שהשר מאיים, צועק, או עושה "רשימות שחורות" ו"מדבקות שחורות". מחירים יורדים מהורדת בירוקרטיה וחסמים (כמו רפורמת "מה שטוב לאירופה טוב לישראל" שהתחילה לצעוד בשבוע שעבר לאורך מסלול החקירה הארוך, בו תיתקל בלוביסטים של קבוצות הלחץ), עמידה על חוקי התחרות ועבודה סיזיפית, נחושה ואיטית.
בסיכומו של דבר, לא נראה שיש כרגע איום ממשי על המשך מהלך העלאות המחירים, ועל כן מניות הסקטור מהוות לטעמינו השקעה מעניינת (לצד בשורות טובות פחות לאזרחים).
*לא התייחסנו למניית שופרסל בשל השפעת מאבק השליטה בחברה על ביצועי המניה.
שמואל בן אריה הוא דירקטור ומנהל השקעות ראשי שוק מקומי – פיוניר ניהול הון. לחברת פיוניר ולכותב אין עניין אישי ביחס לאמור בכתבה. האמור אינו מהווה תחליף לניהול ו/או שיווק השקעות אישי